Baqueta designa tot primer la d'arma de foc, dita també atacador[1] o burxa, una barra prima de ferro, amb una caboteta a un cap, que serveix per a atacar la càrrega dins el canó de les armes de foc que es carreguen per la boca. La paraula prové de l'italià bacchetta, diminutiu de bacchio, del llatí bacŭlum que significa bastonet.[2]
Posteriorment també és la vareta d'acer annexa a l'arma de foc, principalment a les d'avantcàrrega, que porta en el seu extrem un botó o cilindre petit anomenat atacador, atès que amb aquest s'ataca o es compacta la càrrega. (De fet a les de retrocàrrega es fa servir una baqueta diferent, dita verga d'artilleria però solament per a netejar l'anima del canó.[3][4]
Antigament el botafoc o mitifoc era un bastó amb una metxa a un cap, per a calar foc al canó.